Der findes vel i alle grupper en fremmed fugl, der ikke passer ind.
Sådan en var jeg... David Gordon.
Jeg søgte tilflugt i mine historier.
Min fantasi var ligesom et rumskib, hvor livet betragtes på afstand
ligesom jeg nu gør i mine bøger.
Jeg var uheldig med min barndom, men jeg har held som forfatter.
Så i stedet for at blive veltilpasset og normal -
- blev jeg anderledes og succesrig.
Spørgsmålet er, hvad man skal foretrække.
Men jo, jeg tror, at alle skønlitterære værker -
- indeholder en karakter, som er delvis selvbiografisk.
Det er bestemt tilfældet med "Dracoban".
Når man drømmer, plejer en karakter at repræsentere én selv.
Men her er det ikke den, man tror, for jeg er ikke mennesket.
Jeg er skabningen.
Et det okay?
David...
Hej, Harlee!
- Jeg tænkte, du nok var her i dag. - I lige måde.
Pænt af dig at komme.
Vi har nok fejret fødselsdag sammen siden tredje klasse.
- Hej, Et Sted. - Et Sted er glad for at se dig...
- Hvad synes du ærlig talt? - Du skal adoptere et barn!
Liz synes, jeg er skør. Tænk, hvis jeg ikke klarer det.
Min mor havde fem unger. Hun tvivlede aldrig på sin egnethed.
- Hun var den bedste? - Hun var den værste!
Hun gjorde sin terapeut stenrig.
At du overhovedet stiller dig selv spørgsmålet, viser du er egnet.
De fleste bekymrer sig mere for deres tomatplanter end deres børn.
Kan du forestille dig, hvor glad Mary var blevet?
Ja, men det er ikke grund nok.
Du har masser af kærlighed tilbage. Hun sagde, du ville blive en god far.
Hun sagde også, at jeg ville få Nobelprisen.
Og at du snorker, men er god i sengen.
- Hej, Sophie. Det er længe siden. - Ja, to år.
- Du ser ud til at have det fint. - I lige måde.
Jeg er bare ikke klar til sådan noget.
- Jeg er ked af det. - Troede du ikke, jeg ville spørge?
Jeg ville ikke sige nej i telefonen. Det føltes forkert.
Jeg er meget ked af det.
- Hej. Hvad hedder du? - Esther.
- Jeg ved, hvem du er. - Gør du?
Du er manden, der ikke vil have Dennis, fordi din kone er død.
- Hvem har sagt det? - Dennis.
Jesus...
Jesus er vigtig, men det er andre religioner også.
Når du bliver præsident, så lov mig ikke at afskaffe min socialhjælp.
- Er du en af hans venner? - Han er mærkelig og har ikke venner.
Har han ikke? Er han her et sted?
Han er i kassen. Han kommer ikke ud før i aften.
- Hvorfor gør han sådan? - Solen. Han hader solen.
- Hvorfor hader han solen? - Den skinner vel for meget.
Nemlig...
Jeg sagde til ham, at du var mærkelig.
Han er i kassen...
- Hvorfor ringede hun til dig? - Hun havde et passende barn.
- Singler står vel nederst på listen? - Jeg er ikke single, men enkemand.
Det er værre end det værste. Jeg er helt ude af listen.
Det var ufølsomt af hende at ringe. Der er kun gået to år.
Hallo! Lad hunden være!
Hunden er 200 år i menneskeår.
Ville I gøre sådan ved bedstemor? Hold op, hører I!
De gør mig vred. Hvorfor ville Mary adoptere?
- Hun var selv adopteret. - Ja, men I skulle gøre det sammen.
Det kommer der ikke noget ud af.
Fint, for det er svært at være forældre, og man skal være to.
Vi havde både mor og far, og de hadede at være forældre.
Jeg vil ikke have, du kommer galt af sted. Du kunne få et rasende barn.
Jeg så en film. De var skrupskøre.
Jeg skal vise både Omen I og II til fodboldtræningen.
Du traf det rigtige valg. Tag kaffe eller mad. Vi har snacks.
Jeg savner hende også.
Et sted... gøede en hund.
Og så slikkede han sine private dele.
Hvad synes du, Et Sted? Tror du, at vi klarer det selv?
Er der nogen hjemme?
Jeg tog solcreme med til dig. Det er stærke sager.
Den har faktor 45 og beskytter mod ultraviolette stråler.
De kaldes for UV-stråler. Den er allergitestet og vandfast.
Jeg stiller den her.
Hvordan går det, Sophie?
- Har du det godt? - Fint...
- Så du kom tilbage? - Knægten skulle have lidt solcreme.
- Hvad var det? - Hans polaroidkamera.
Han elsker at tage billeder. Han har ingen film i.
Han kan bare lide at tage billeder.
Jeg spekulerede over...
Hvorfor skulle jeg passe til en dreng, der bruger sin tid i en kasse?
Han tror, at han kommer fra en anden planet.
- Afbryd! - Det ser fint ud. Tak.
- Hvad synes du? - Hvor er følelserne?
Grev Dracoban er døende! Han har ført krig i hele galaksen!
Rastaban var en blå dværg, der blev en rød kæmpe.
Kæmpen er i sin røde dværg-fase! Jeg ved intet. Kun dette:
Den her produktion hylder din bog og tager den meget alvorligt.
Apropos din bog...
Gæt, hvem der ringede i dag? Din forlægger. Vores forlægger.
Tina... Spurgte hun, hvornår "Dracobans hævn" kommer?
- Nej, hun råbte. - Ved du, hvad problemet er?
Da jeg skrev romanen, afsluttede jeg med en massakre.
- Alle karaktererne er døde. - Jeg ved det. Jeg solgte den.
- Vi fortsætter med massakrescenen. - Hvad skal jeg sige til Tina?
Sig til Tina... at dybt inde i borgen Septars indre -
- vækker grevens troldmænd ham til live igen... mod hans vilje!
- Hvis det er muligt. Duer det? - Bestemt.
- Der står "forsigtig." - Jorden kalder David.
En knægt, der bor i en kasse, er en stor advarselslampe, ikke?
Det er ligesom at købe en bil og ignorere, at den lækker olie.
Du begynder virkelig at blive analogiernes dronning.
Det, der er med børn, og jeg vil ikke bytte mine væk -
- er, at de er ligesom myg. De suger livet ud af én.
- De tager ens liv og identitet... - Du burde blive familieterapeut.
Du kommer til at glemme dine bøger, din vininteresse...
...at du har løbet maraton... - Jeg har aldrig løbet maraton.
Jeg vil ikke løbe maraton. Jeg vil gøre noget meningsfyldt.
Man skal måske ikke sætte børn i denne verden -
- men hvordan argumentere imod at elske et, der allerede findes?
Trans fobo meet i o, trans fobo meet i o...
Dennis! Dennis, hvad laver du?
Jeg venter på David! Manden med UV beskyttelsen!
Kom ind!
Er der nogen derinde? Jeg har noget med til dig.
De er gode mod at blive blændet. I din fortsatte kamp mod solen...
- Tak. - Velbekomme.
Flot kast, mester.
Herligt at se dig. Meget herligt, faktisk.
- Han er ikke en hundehvalp. - Det ved jeg.
Han er blevet efterladt og følelsesmæssigt mishandlet.
- Han har aldrig haft en familie. - Men er jeg den rigtige for ham?
Han har talt med mange læger, men han har brug for noget andet.
- Fortæl, hvad du tænker. - Jeg tænker, at jeg er vanvittig.
Kan du huske solcremen? Man behøver ikke bruge så meget.
Er det dit vægtbælte?
Jordens tyngdekraft er svag. Mars tiltrækker mig.
- Så uden bæltet svæver du bort? - Ja...
- Er det sket tidligere? - Ja.
- Hvornår? - Med en anden mor og far.
Ikke-kommunikativ... Tendens til at stjæle -
- kan ikke knytte sig til andre og kan ikke skelne rigtigt og forkert.
- Han tror, han er fra det ydre rum. - Han tror, at han kommer fra Mars.
- Hvordan vil du håndtere det? - Fantasier er min levevej.
Jeg har selv erfaret, at fantasier kan være en overlevelsesteknik.
En måde at håndtere problemer, som er større end en selv.
Så, altså... Kort fortalt er løsningen -
- både at socialisere ham og lade ham være den, han er.
Så, altså...
Altså, på den ene side hjælpe ham, så meget jeg kan -
- og på den anden side, hvis han vil tro, han er fra en anden planet...
- Skal jeg argumentere mod det? - Det her er ikke science fiction.
Med børn får man sjældent chancen for at skrive et nyt udkast.
En enlig mand med et barn, der har usædvanlige problemer...
I får brug for hjælp. I skal involvere os... og mig.
Vil nogen sige noget?
Vi vil tænke over det. Vi lader høre fra os.
- Hallo? - Hej. Hvordan står det til?
- Hvordan går det på planeten? - Skrub af.
Hvad...?
- Hallo! - Hej!
Jeg venter på en anden samtale. Jeg stoler ikke på "banke på" -funktionen.
Jeres morbror er skør.
Hallo?
Virkelig?
Du milde!
- Tak, fordi du fulgte med. - Det er smukt.
Jeg tænkte, du kunne lide det. Det er sejt.
- Jeg kan lide holde-ned-bæltet. - Du kan have det på hele dagen.
Du, Dennis... Mr Lefkowitz sagde, at du kan bo hos mig, hvis du vil.
Først er det bare midlertidigt, men hvis du trives, kan du blive.
Jeg spiser Lucky Charms.
Jeg tror på vigtigheden af god morgenmad.
- Jeg tager din taske. - Jeg tager den.
Vi tager den her vej. Det er herovre.
Den her vej, unge mand.
Et Sted!
Ned med dig!
Det er Et Sted. Han hilser sådan.
Sådan nogen har vi ikke der, hvor jeg kommer fra.
Hunde er ikke lige dig, vel?
Jeg venter på, at drengene kommer hjem.
- Hvad laver han nu? - Han er på sit værelse.
Skal han have fred, eller skal jeg gå ind til ham? Jeg ringer senere.
Den her er ret interessant. Det er en helt særlig natlampe.
Den viser billeder af planeterne og solsystemet.
Kan du se, de svæver rundt? Den har spejle og lamper i bunden.
- Det er ikke rigtigt. - Jaså? Hvad mener du?
Loftet skal være større, og din planet skal være så stor.
Du har ret. Hvis det skal stemme, skal loftet være 30 meter langt -
- og Jorden på størrelse med en ært. Hvordan vidste du det?
Det tog meget lang tid at komme hertil.
Meget, meget, meget lang tid at komme hertil.
Vi kan skaffe os af med noget af det gamle tøj.
Eller vi kan beholde det, til det falder fra hinanden.
Det er også en god måde.
- Engang var jeg god til videospil. - Det er ikke et spil.
Et det ikke? Uanset hvad, så er det sejt.
Skal døren være åben eller lukket? Eller halvåben?
Åben? Halvåben?
Tænk bare på det som en større kasse.
Det her vil du kunne lide, men først: Husets regler.
Regel ét: Ingen piger efter 22. Det var en spøg.
Første regel er, at der ikke er nogen regler.
Bare lidt grundlæggende...
Jeg sætter et klistermærke dér. Vi kan måske have som retningslinje -
- at solbriller ikke bruges indendørs af hensyn til navigationen.
Det her er en ristet ostesandwich. Jeg elsker dem.
Jeg synes, det er en amerikansk klassiker.
Jeg spiste dem tit som barn. Jeg elsker dem.
Jeg spiser Lucky Charms.
Til morgenmad kan du spise Lucky Charms eller mysli og yoghurt.
Det lyder herligt. Altså... Bon appétit.
Prøv den.
Jeg spiser Lucky Charms.
Nu skal vi se...
Se dér!
Okay, lad os tage flere. Man ved aldrig. Man skal hamstre.
Man ved aldrig, hvornår fugleinfluenzaen eller pesten -
- eller en anden pandemi slår til og gør ens liv surt.
Så har man brug for forsyninger.
Det her har en holdbarhed på omkring 33.000 år.
Selv hvis de fire akopalyptiske ryttere skulle dukke op -
- smager det stadig lige udsøgt.
Vi er Lucky Charms-fyre.
Mary?
- Er alt okay? Hvad laver du? - Jeg kigger på dig.
Det er for sent til det. Dennis?
Dennis, hvad laver du? Vær sød og læg kameraet fra dig!
- Jeg har næsten desintegreret dig! - Hvorfor vil du gøre det?
Det er midt om natten. Hvad tager du billeder? Hvorfor er du vågen?
Jeg træner, hvordan man er menneske og indgår i en familie.
Du taler nok for flere af os...
Det er meget fint. Meget realistisk.
Skal vi fortsætte i morgen over en skål Lucky Charms?
Skal vi ikke lægge os? Ja, det er den rigtige vej.
- Ja? Det er mr Lefkowitz...
- Hvad? Hvem? Det er mr Lefkowitz.
- Hej! Hvordan har du det? Fint. Men hvordan har I det?
- Det kan ikke blive bedre. Fint. Hvordan går det med Dennis?
Mr Gordon? Hallo, mr Gordon? - Ja, jeg er her.
Har du problemer med Dennis? - Nej, det går fint, sir.
Det er på tide at gå udenfor.
Fantasi er usædvanligt. Dennis er en kunstnersjæl.
Han kan være et vidunderbarn. Han er måske en kommende Mozart.
- Mor, han er ulækker. - Lad ham være, okay?
Det hele ender samme sted.
Jeg vil formulere mig følsomt. Han er en katastrofe.
Skulle det være følsomt?
Lkke alle er født til at blive lykkelige, perfekte børn.
Han ender som Tiny Tim med guitaren. Opfostrer du genier?
Mozart havde en rædsom død... 27 år gammel, grim...
- Ukendt febersygdom, 35 år. - Sådan noget!
Vi elsker hans musik, men kunne han lide sig selv?
Jeg mener, at alle børn er fra Mars.
- Du har giftet dig med en klog fyr. - Jeg ved det. Alle er fra Mars.
Flot, ikke? Det kaldes et strikeout. Vil du have en peanut?
Ved du, hvad jeg kan lide ved baseball?
En spiller kan fejle 75% af tiden, og stadig være skidegod.
Det handler om aldrig at give op.
Hvis tre ud af ti skud lykkes, er man knalddygtig.
Hvis man gør det lidt bedre med måske 3,2 eller 3,3 træffere -
- så er man enestående. Så kan man blive en stjerne.
Man kan blive en superstjerne.
Superstjerner eksisterer ikke. Kun supernovaer og hvide dværge.
Jeg fortjener dig virkelig.
Han er måske ikke god til at slå. Men vi tror vel på ham, eller hvad?
Kom nu!
Det ser ikke godt ud. Vi er bagud med syv point.
Kom nu! Vi har brug for en fuldtræffer!
- Nu begynder det at ligne noget. - Jeg gjorde det.
- Hvad gjorde du? - Jeg lavede et marsønske.
- Et... marsønske? - Ja. Marsboer kan fremsige ønsker.
- Såsom træffere? - Hvad som helst.
Jeg udtaler jordiske ønsker, men de bliver ikke altid opfyldt.
Når nu du er i gang med ønskerne... Kan du se fyren dér?
Ønsk dig en homerun.
Synes du, de skal vinde?
Sikken kraftpræstation!
Du er profet, videnskabsmand og baseball-fanatiker. Dig kan jeg lide!
Stor ros til Coal Miners... - En helt utrolig kamp!
Det her ser ikke godt ud.
Man bruger to uger af sit liv ved røde trafiklys.
Jeg kan huske, da der var grøn bølge.
Man fandt en bane i universet og gled igennem.
- Så du det der? - Jeps.
Jeg gav dig tre minutter af dit liv tilbage.
Tak. Jeg vil bruge dem godt.
- Gør det igen. - Nej.
- Vil du ikke eller kan du ikke? - Jeg har et begrænset antal.
- Det lyder rimeligt. - Hvis du vil, kan jeg give dig ét.
Hvem ville ikke ønske sig et?
Nu har du et marsønske. Lad være med at spilde det.
Det lover jeg. Jeg vil bruge det til noget meget vigtigt.
Det der var meget intenst. Du er en pudsig lille fyr.
Hej, Et Sted.
Det er Harlee, en af vores venner. Hun har anlagt haven.
Jeg har hørt meget om dig.
Vil du hilse? Nej? Tag dig ikke af det.
- Er han ikke herlig? - Ligesom en lille Andy Warhol.
Han har samme sociale kompetencer...
Ved du, hvad jeg tror? Han er en gammel sjæl.
Hvad betyder det? Helt ærligt?
Det betyder bare... at han har regnet det ud.
- Du er altid positiv ligesom en sol. - Ikke altid, når jeg vågner.
Det er det, vi beundrer dig for. Den manøvre, han gør nu -
- er hverken hygiejnisk eller sikker. Han tror, han er støvsugeren.
- Det er meget "zen" -agtigt. - Er det?
Der ser du. Endnu mere solskin.
Vend hofterne mod mig, hvis du kan. Nej, ikke den del af hofterne.
Stil dig sådan, hold i battet og tag et skridt fremad.
Når du rammer bolden, kan du råbe "varm kaffe!"
- Varm kaffe! - Okay, glem det.
Syv ud af ti gange kan man fejle og stadig være en stor stjerne.
- Jeg kan lide det her. - Ja, det er skønt.
Altså: Se på bolden... og slå! Lidt for sent.
Se, hvordan bolden rammer battet. Følg den med blikket.
Hvordan kaster du egentlig?
- Det var lidt tidligt. - Men det var flot!
Næsten, Dennis. Fint!
Vær helt målrettet nu.
Før dig frem, vis lidt attitude. Vær lidt storsnudet.
Du er mærkelig, ingen forstår dig. Du forstår heller ikke dig selv.
Nemlig! Sådan skal det være!
Tilbage med hænderne. Få falkeblikket frem. Nemlig!
- Varm kaffe! - Varm kaffe...
- Varm kaffe! - Det er godkendt! Løb!
Løb! Slip battet og løb!
- Løb. - Løb! Kom igen! Løb!
- Løb! - Kom nu!
Tak, skat.
- Hvorfor gjorde du det? - De forkerte mænd får medaljer.
Hej, jeg hedder Jeff!
Hej, kammerat. Jeg er ven af din... David.
Jeg har en gave til dig.
- Du er hans agent. - Korrekt. Meget imponerende.
Hvor er David? Er han derinde?
Skriver han? Skriver han derinde? Okay, min ven...
- Hej! Så du har mødt Dennis? - Ja, vi har hilst på hinanden.
Hvis han bliver sulten, står den på Lucky Charms hele aftnen.
- Knoerne... - Det tager lidt tid.
- Hej! Nu går vi. - Vi ses. Hyggeligt at mødes.
Jeg er så stolt af dig. Du lever igen.
- Det går ikke så godt. - Ved du hvad?
Man kan ansætte en barnepige. Det er der intet galt i.
Jeg snakker ikke om Dennis. Det er bogen, der går dårligt.
Hvad er der galt med bogen?
Sidder den fast i midten? Har du bøvl med slutningen?
Nej, det er selve ideen, den er gal med.
Men det gode ved Dennis er, at han er fuld af ideer.
Han udfordrer alt, hvad jeg tror på, og jeg følger med.
Jeg skal bare blive mindre stiv. Eller mere...
Det er fint. Jeg er så glad for, at du udforsker din stivhed.
Men jeg lever med "Dracobans hævn" -
- og mørket omslutter mig. Tina kommer til byen.
Hun vil arrangere en stor fest og forventer, at du overrækker -
- første udkast til "Dracobans hævn"...opfølgeren.
Om cirka seks uger. Den 28. januar.
- Hvad sker der den dag? - Aner det ikke. Måske bogsignering.
Du milde! Jeg må finde en barnepige.
Bliver du vred? Så vil jeg gerne have et forvarsel.
Det fortjener jeg vel?
- Skal jeg ikke følge med dig? - Ja.
- "Ja" som i "følg med"? - Nej, følg ikke med.
Har du brug for paraplyen? Er vægtbæltet absolut nødvendigt?
- Ja. - Okay...
Du får en fin første dag.
Dennis? Dennis!
Lyt til mig...
Bare vær dig selv. Det er alt, der er nødvendigt.
Dennis, Dennis, Dennis!
Den vej.
Hej, din spade.
Sikke nogle små møgunger...
- Har du problemer, sir? - Nej, jeg kigger bare.
- Det er et problem. - Det er ikke, som det ser ud til.
Jeg er nybagt far, og det der er min søn.
- Det er første dag. Jeg er urolig. - Jeg ville se til min datter.
- Det der er min lille skat. - Hende, der kører?
Hvem er din?
Ham derovre. Ham, der hænger med hovedet ned.
- Held og lykke, sir. - Ja...
Han modvirker tyngdekraften, for den hindrer blodtilførslen til hjernen.
- Det tror yogier også på. - De går ikke i skole.
- Det skader ikke at være speciel. - Det ved jeg godt.
Han tror, han er fra Mars, og du skriver om Mars. Super!
En lille marsmand udvalgte dig.
Kom han til Jorden for at dokumentere vores eksistens?
Da jeg var elve, så jeg "Sound of Music" og var sikker på -
- at jeg var den savnede Von Trapp-søster.
Jeg ventede på, at Julie Andrews skulle redde West Covina.
Men havde du læderbukser på i skole?
- Ja, det havde jeg. - Det klæder dig.
Han er en rar lille fyr, men...
...han er ikke ligesom de andre. - Jaså?
Han er usædvanlig intelligent, men han tilpasser sig langsomt.
- Han stjæler fra de andre børn. - Stjæler...?
Vi finder ting i hans skab. Sko, blyanter...
Dennis er meget nysgerrig. Han har nok bare brug for...
Rapserierne havde vi klaret, men Dennis behøver særlig hjælp...
...som vi ikke kan tilbyde her. - Hvad mener du med "ikke tilbyde?"
- Jeg beklager. - Hvad? Smider I ham ud?
Det var virkelig...
Du har et hjerte af sten.
- Dennis og jeg havde en god snak. - Hvordan gik det, knægt?
- Jeg er en intelligent skabning. - Der er jeg enig i.
- Skal vi tage en lille snak? - Bestemt. Venter du her?
Hvad kan jeg gøre for at Dennis...?
Gør, hvad du gør. Giv det lidt tid.
Jeg er meget urolig. Han har ingen venner -
- og knytter sig ikke til mig. Han blev smidt ud af skolen.
Han er isoleret, og når han er sårbar og skræmt...
Når han siger, at han vil svæve bort...
Han tror sikkert på det, for han er temmelig kvik.
Han ved, at han lever i en verden, hvor ting og mennesker forsvinder.
Jeg kunne skrive en recept, men ærlig talt...
At se, hvordan en anden intelligent skabning -
- holder fødderne på jorden, virker sikkert bedre.
Mr Gordon... Alle forældre føler sig -
- ligesom den blinde, der leder en blind.
Jeg skal snakke med dig om noget.
Efter juleferien skal vi begynde i en ny skole.
Jeg tænker på, hvad du mener, for det kan være skræmmende.
Din lærer og jeg tror at det er en god ide, og...
Det er godt at måle ting, hvad?
Hvad mener du om det? Vil du begynde på en anden skole?
Kunne du have lyst til det?
- Hvad kigger du på? - Det var dér, de fandt mig.
I græsset ved den runde bygning. Det regnede.
Det er så længe siden, at du ikke burde kunne huske det.
- Hvordan kan du det? - De henter mig en dag.
- Ligesom en ferielejr? - Du tror ikke på mig.
- Kan marsboer læse tanker? - Vi kan gøre meget, som I ikke kan.
- Hvilket udover at ordne trafiklys? - Vi kan smage farver.
Okay. I kan smage farver.
Bevis det for mig. Tag solbrillerne af og luk øjnene.
- De sagde, dette ville ske. - Gab.
Gab. Lad være... du kigger jo!
Gab. Her kommer den. Hvad er det for en farve?
- Rød. - Det tæller ikke...
...for vi havde store etiske komplikationer. Gab.
- Grøn. - Meget fint.
Gab.
- Gul. - Ja, det er korrekt.
Og den her?
- Nå? - Jeg kan ikke smage noget.
- Den er blå. - Jeg kan ikke smage blåt.
Det er for lyst. På med solbrillerne igen...
- Kom, Flomar. - Kalder du Et Sted for Flomar?
Det er marsisk for varm, lodden ven. Han valgte det selv.
- Vil du have glas vin? - Nej.
- Hvor skal han sidde? - Det er lige meget. Du bestemmer.
- Kalkun eller Lucky Charms? - Det ved jeg ikke. Spørg ham.
Hej, Dennis! Vil du spise kalkun med os?
Jeg kan ikke spise noget, der er vokset op på Saturns måner.
Så er vi sikre her. Hvor sjovt. Okay, min ven?
Har du lagt mærke til, hvor langt fra hinanden hans øjne sidder?
- Nej. - Er hans ører ikke lidt spidse?
David...?
Jeg troede, jeg var en dårlig far, og at Mars var en metafor.
Men tænk, hvis jeg tager fejl?
Tænk, hvis han er fyldt af... Han er måske et lille medium.
- David, du er hysterisk. - Ja! Hvorfor ikke være hysterisk?
Hysteri er den nye beroligelse. Min kone dør -
- og jeg får et barn fra Neptun. Skal jeg blive hysterisk?
Hysteri er en livsstil. Jeg kan holde op med at skrive.
David... jeg er urolig for dig.
- Hvorfor det? - Jeg tror, at I har det svært.
Tror du ikke, at jeg ved det. Jeg vidste det.
Det er stadig kun en prøveperiode. Du kan...
Levere ham tilbage ligesom en vare med fejl?
Jeg prøver vel at sige, at jeg ved, at du ser dig selv i ham.
Men jeg var der. Du var sær, men han er i en anden liga.
Det fine ved dig er, at du har ret. Du har altid ret -
- og du husker det og lader aldrig nogen glemme det.
Jeg går ud et øjeblik.
Kom, Dennis. Det her er vel fint?
- Vi får lidt frisk lugt. - David! Lad være, David.
- Der er intet galt. - Hvor skal I hen?
TIL DAVID
Du milde, Dennis!
- Var jeg uartig? - Nej! Sig ikke sådan noget.
Du skal ikke skære dine fødder, og far...
Jeg sidder og arbejder. Vi lægger kameraet til side et øjeblik.
- Min opgave er ikke fuldført. - Jo, for i dag.
Min opgave er ikke fuldført! Giv mig kameraet! Jeg har brug for det!
Hør nu... Slap lige lidt af, eller må du gå ind på dit værelse.
Du vil sende mig bort, ikke?
Hvorfor skulle jeg sende dig bort?
Du er vred på mig, fordi jeg ødelagde dine ting.
Jeg tager mig ikke af det der. Det er bare ting.
Du kan ikke gøre noget, der kan ændre mine følelser.
Forstår du det? Jeg vil ikke sende dig bort.
Se! Det er bare ting.
Kom igen. Slå det rigtigt itu!
Tag to! Okay, bare en. Sådan skal det være.
Over hovedet, ligesom grækerne!
- Hvor herligt! - Ikke den. Vi finder på noget andet.
Undskyld. Jeg prøver bare at...
Undskyld. Jeg prøver bare at more mig.
Nu skal du få! Nu er det krig.
- Nu er det krig. - Krig!
Bliv der.
Hej, mr Lefkowitz. Kom ind. Hvilken overraskelse. God jul!
I lige måde...
Vi havde det bare... lidt morsomt.
En slags gennembrud, kan man sige.
Det er betænksomt af jer at komme i weekenden.
- Der var problemer i skolen? - Kun lidt. Vi klarer det.
Har du noget imod, at Dennis og jeg går op og snakker lidt?
- Nej, har du? - Er det i orden, Dennis?
Det går nok fint.
- Hvor er dit værelse, Dennis? - Han viser dig vej.
Efter dig...
- Er alt okay? - Kendte du til det her?
Jeg skal bare slukke den...
- Ja... bestemt... vi... - Har du set den her?
Ja, det er et videnskabeligt projekt, som vi arbejder med.
Vi studerer forrådnelse. Vi finder ting og fotograferer dem.
Så lægger vi dem til side en tid. Dennis studerer, hvordan de...
Se selv. Vi er i fuld gang netop nu. Ja, det er vores bilnøgler.
- Og er det dit pas? - Et pas nedbrydes hurtigt.
Alt er fint. Vi ser bare på, hvordan ting forandres og nedbrydes...
Kan vi snakke under fire øjne? Undskyld os, Dennis.
Jeg er lidt urolig, mr Gordon.
Du lider af noget, som rammer mange adoptivforældre.
- Chok? - Du vil gerne være barnets ven...
...men glemmer at være far. Dennis har brug for et forbillede.
Han skal ned på jorden. Han stjal, blev smidt ud af skolen...
Vi var enige om, at det var en forkert skole for ham.
- Jeg skal også være enig. - Ja, jeg burde have ringet.
Jeg beder om forladelse.
Vi vil vurdere sagen på ny. Du får besked med posten.
Jeg ved, at der ikke findes nogen, der elsker Dennis mere end jeg.
Det ved jeg godt.
Billederne her er mine. De er meget vigtige for mig.
Jeg må forstå, hvorfor du tog dem. Vær sød og fortæl mig det.
Fordi du elsker hende så meget.
Det er sandt, men det ændrer ikke ved, hvad jeg føler for dig, min ven.
Ikke det mindste.
Mr Lefkowitz synes ikke, at du skal bo her -
- så vi må gøre ham tilfreds.
Herhjemme går det fint at være fra Mars -
- men ude blandt jordboerne må du følge reglerne på Jorden.
Men vi vil aldrig...
Vi vil aldrig, aldrig, aldrig, aldrig, aldrig, aldrig give op.
Det var Winston Churchill, der sagde det.
En ting til... noget meget vigtigt.
Vil du være rar og lære mig om desintegrations-tingen?
Hvordan gør man?
Du vil lære det.
- Vi er nødt til det. - Jeg kan ikke.
Han bør have den her trøje... og de her bukser.
Den er flot til dig.
- Han bliver meget flot. - Ja, det bliver fint.
Hvornår begynder de at gøre nar af forkert tøj? I femte klasse?
Det var der, jeg brugte regnbuefarvede benvarmere.
Jeg var den mærkelige pige, der sad bagved frem til niende.
- Hvad skete der i niende? - Jeg fik bryster.
Det havde været nok for mig. Barndommen er ond.
- Jeg ved, det er hårdt. Men... - Men hvad?
Det skal måske ikke være nemt. Så går man måske glip af eventyret.
Har alle fascinerende personer ikke haft en svær opvækst?
- Jo. Han skal have benvarmerne. - Så fascinerende er jeg ikke.
Jeg er altid bekymret for ham. Det er forbandelsen ved at være far.
Jeg tror, at Dennis er lykkeligere, end han har været længe.
Det tror jeg også, du er.
- Jeg vil gå. Jeg er træt. - Vil du ikke have en kop kaffe?
Du kan jo også bare blive her.
- I gæsteværelset. - Du har intet gæsteværelse.
Så på sofaen. Tro mig, jeg mente ikke...
Det var det sidste, jeg ville tænke på.
- Jaså? Det sidste? - Ikke det sidste, men...
Som noget, man sjældent tænker på. Kopper og den slags...
Jeg skal hjem og fodre guldfiskene.
- Guldfiskene? - Jeg passer min nabos guldfisk.
Din nabos? Jeg er med.
De har brug for mad.
Guldfiskene, ikke?
- Godnat. - Ja!
- Er du okay? - Ja, er du?
- Det ved jeg ikke. - Du ser okay ud.
- Det gør du også. Du ser flot ud. - Hvad? Det gør du også.
Du er flot. Flot.
- Det er overskyet i dag. - Ja, så du behøver ikke solcreme.
Men jeg har dårlige nyheder. Vi må afstå fra hold-nede-bæltet.
Men så svæver jeg væk!
Jeg ved ikke meget, men jeg ved, at du ikke svæver væk.
- Lover du det? - Jeg garanterer det.
Jeg har måske ikke fortalt det, men da jeg var barn -
- lod jeg, som om jeg var fra en anden planet.
- Hvorfor det? - Jeg ønskede, folk kunne lide mig.
- Jeg ville passe ind. - Brugte du hue?
Ja, af og til. Det var i Chicago, og det var koldt.
Du skulle ikke have brugt hue.
Lige netop. Efter et stykke tid lærte jeg -
- at være lidt mere ligesom de andre, og ved du hvad?
Det var faktisk ikke så farligt.
Er det godt at være ligesom alle andre?
Det var et vældigt godt spørgsmål.
Sådan plejer voksne at sige, når de ikke kender svaret.
Det vigtigste lige nu er, at du lærer ting og sager.
- Om menneskelige væsner? - Lige netop. I stedet for...
- Mars-menneskelige væsner. - Det ved du jo allerede masser om.
Hej, miss Margie. Skønt at se dig. Kan du huske Dennis?
Hej, Dennis. Vær ikke urolig. Alle er meget søde her.
Du, lille ven...
Hvis du bliver nervøs, kan du hente mig i bilen.
- Tænk, hvis jeg får det dårligt? - Jeg sidder derude hele dagen.
- Hele dagen? - Ja, hele dagen.
Din far skal gå nu, Dennis.
Okay, lille ven...
Vi er lidt nervøse, for vi har intet vægtbælte i dag.
Vi har lidt problemer med tyngdekraften.
"Radioen skrattede, og krigsherrerne instruerede soldaterne:"
"Fald, hvor I står. Fald, hvor I står."
Så er det nok med Dracoban. Godnat, min prins.
Fin tale.
David? David! - Ja!
Jeg kommer!
Dennis! Er alt okay? Hvad er der?
Flomar...
Et Sted...?
Hvad er der med ham?
- Så, Et Sted... - Hvad skete der? Er han okay?
Nej. Han er død.
Død?
Vi tager en tur i bilen. Vi kører ud og ser på stjerner.
Som barn troede jeg, at de døde fløj op til stjernerne.
Man kan ikke se dem, men man kan tale med dem, og de kan høre én.
Er det derfor, du græd? Fordi du ikke kan se Flomar mere?
Når man elsker nogen, er det hårdt, at man ikke kan se dem mere.
- Snakker du med Mary? - Ja, sådan set. Hele tiden.
Det er nok derfor, jeg tager herud.
- Jeg kan se Mars. - Hvor? Jeg kan ikke se den.
Sikke gode øjne...
- Hvad tænker du, når du ser Mars? - At min opgave snart er fuldført.
Jeg rejser snart hjem, og så bliver alt normalt igen.
Må jeg sige noget om Mars?
Det er måske uventet, at det kommer fra mig, men nu er vi to her.
Vi består af atomer, der har indgået i millioner af andre organismer -
- og vi lever på en sten fyldt med flydende jern.
Vi holdes fast af tyngdekraften, suser om Solen med 107.800 km/t -
- og drøner gennem Mælkevejen med 965.600 km/t -
- i et univers, der måske jager sin egen hale.
Og midt i denne aktivitet -
- fuldt bevidste om, at vi en skønne dag vil dø -
- prøver vi at nå hinanden.
Nogle gange pga. Forfængelighed, nogle gange uden årsag -
- forsøger vi at nå hinanden uden at vente noget til gengæld.
Er det ikke mærkeligt?
Er det ikke mystisk?
Er det ikke så mystisk, at det er nok?
Hvorfor i alverden er du nødt til at komme fra Mars?
Vi skal bare snakke med ham -
- og fortælle om de mennesketing, vi kan lide at lave.
Det er klaret i et snuptag, og så bliver alt godt.
Er det en aftale?
Fordi hvis jeg er mig selv, lader de mig ikke bo hos dig.
Nej, nej, nej...
Uanset hvad du siger, ordner det sig.
Jeg elsker dig rigtig meget.
Aha, du har ankelvægtene på...
Vær dig selv.
- Hej. - Hej, Sophie.
Vil du følge med mig? Jeg passer på dig. Alt er okay.
Nå, Dennis... Hvordan går det for dig i skolen?
Okay...
- Er det noget, du vil fortælle om? - Nej.
Du virker ikke så glad i dag, Dennis.
Jeg har det fint.
Alle de skoleskift, hvordan har det været?
Det har været hårdt af og til -
- men det vigtige er, at man tager fat om problemerne.
Og man må aldrig, aldrig, aldrig, aldrig, aldrig, aldrig give op.
Aldrig, aldrig, aldrig, aldrig.
Winston Churchill sagde sådan. Tror jeg...
Winston Churchill var en klog mand, eller hvad?
Tidligere har du sagt, at du er fra en anden planet.
- Mars. - Mars, ja...
Zibber nuggie wat wat. Trans fobo meet i o.
Nogle gange er det godt at lade som om, andre gange ikke.
- Så du lod som om? - Ja.
Så begyndte jeg at læse astronomi og indså, at vi kredser om Solen -
- med 107.800 kilometer i timen.
Vi holdes fast af tyngdekraften -
- så hvorfor i alverden skulle jeg være fra Mars?
Jeg tror, det var, fordi jeg ikke passede ind.
Så begyndte jeg at lære mig at være som alle andre.
Dennis, har mr Gordon sagt til dig, hvad du skulle sige her i dag?
- Han har kun lært mig én ting. - Hvilket?
"Hvis man får tre træffere ud af ti, så er man en stjerne."
"Hvis man er lidt bedre end det, bare lidt bedre" -
- "så er man en superstjerne."
"Så får man en kop kaffe."
"Varm kaffe."
- Hvordan gik det? - Jeg fortalte om baseball.
Jeg fortalte også om varm kaffe.
Mr Gordon? Til lykke.
Tak. Jeg elsker dig.
Vi intensiverer jagten på exoplaneter her på observatoriet.
Som bekendt er stjernebilledet Dragen i fokus for vores forskning.
Taleren i aften er David Gordon, forfatteren til "Dracoban" -
- som har gjort samfundet opmærksom på det området.
Lad os se... tak! Jeg blev fascineret af Dragen -
- eftersom det er et system, der ligner Jordens...
Ingen planet har været mål for flere romantiske ideer end Mars.
Først troede man, Mars var beboet af en forhistorisk civilisation
som udgravede et indviklet kanalsystem.
At planeten blev mørkere hvert år, mente man var tegn på planteliv.
Men ekspeditionerne med Mariner 4, 6 og 7
viste, at kanalerne bare var dybe dale
og at lysvariationerne skyldtes sandstorme.
Jordprøver viser manglen på organiske materialer.
Med andre ord: Det er intet liv på Mars.
Ingen planet har været mål for flere romantiske ideer end Mars.
Det er ikke sådan, jeg husker det. Det her er ikke korrekt.
Jeg tror, at jeg kommer fra en anden Mars.
- Er du vred på mig? - Nej, men jeg troede...
...at vi var enige om, at du ikke var fra Mars.
Jeg kan næsten ikke sige det ord mere.
Jeg ville lade som om, så vi kunne blive sammen.
- Kom igen, knægt... - Du tror ikke, jeg er fra Mars!
- Jeg tror, at du tror det. - Stop! Stop bilen!
Jeg er meget ked af det. Jeg sad og snakkede med min søn.
- Kørekortet, tak. - Jeg plejer at have det her...
- Dennis, har du taget mit kørekort? Freen awa blee meet ia.
Dennis, jeg stillede et spørgsmål. Det her er temmelig vigtigt.
Freen awa blee meet ia. - Dennis! Svar på spørgsmålet!
- Du tog mit kørekort! - Nej, jeg gjorde ikke.
- Dennis! - Jeg stjal det ikke!
- Hvad gjorde du ved billederne? - Jeg har brug for dem!
Kom igen! Vi har jo talt om det!
- Stop! Det er mine! - Nej, det er mine ting!
- Hold op. - Dennis...
Voksne kan få såret deres følelser ligesom børn. Det her er mine ting.
Stop. Stop!
Gør det så. Gør det. Værsgo.
Trans fobo meet i o, trans fobo meet i o...
Dennis... Dennis, hold op.
Du er ikke fra Mars. Du er bare en lille dreng.
Jeg kan måske ikke hjælpe dig. Jeg kan måske ikke klare det...
Bliv her og slap af.
- Det tager bare 20 minutter. - Tag den tid, du har brug for.
Gør det, du er nødt til. Vær ikke bekymret for os.
- Tak, fordi du passer ham. - Det er...
Du er min bror. Han er min nevø.
Dennis? Du milde, hvor sejt. Jeg skal gøre rent i køkkenet -
- og ringe til Nicholas og Jonas, og så kan vi vel hænge lidt ud?
Okay, knægt? Jeg kommer senere.
- Til lykke. Hvem er den flotte fyr? - Jeg ligner formand Mao.
- Har du den lille røde med? - Skrækkeligt...
- Velkommen til den store dag! - Tina...!
- Jeg har undret mig... - Det er du ikke ene om.
Hør her! Det her er David Gordon, og han er enestående!
Han har en gave til mig... Første udkast til en ny bog.
Tro mig... jeg fik det ikke billigt.
David, må jeg præsentere Leonard. Han er vores marketingchef.
- Hyggeligt. - Han er enestående.
Velkommen i klubben. Tina omgiver sig med enestående mennesker.
Skal vi overlade manuskriptet til min assistents trygge hænder? Linus!
Kan vi snakke under fire øjne? Jeg vil tale med dig om noget.
- Det er måske lidt mærkeligt... - Jeg kan ikke lide det ord.
Kan du kigge på det her? Det faldt lidt anderledes ud...
"Marsbarnet"? Vi var jo enige om "Dracobans hævn".
Ja, det var vi -
- men det her er mere end bare et titelskift.
Det her er altså det kvantealternerende univers...
Jeg prøvede at skrive "Dracoban".
- Hvad er problemet? - Jeg adopterede en dreng.
En fantastisk, anderledes ung mand. Han lever, de andre karakterer døde.
Nej, vi indgik en kontrakt. Du fik et meget stort beløb.
Det ved jeg. Jeg skriver den anden eller tilbagebetaler pengene.
- Det er uacceptabelt. - Jeg lægger mit huslån om.
Jeg vil ikke have pengene! Jeg vil have Harry Potter i rummet!
Leonard har forberedt en svinedyr reklamekampagne -
- og Dracoban er hjørnestenen i den kampagne!
Jeg kan intet gøre uden den! Forstår du, hvad jeg siger?
Det forstår du vel, kammerat?
Hvorfor kan du ikke bare være, hvad vi ønsker, du skal være?
Jeg er med.
Undskyld, Dennis...
Jeg lover at skrive Dracoban. Du får en hel, blodig serie -
- men læs dén, for den er god. Jeg er nødt til at gå. Undskyld.
Du, Dennis?
Hvad ville du sige til lidt varm kakao eller noget andet?
Lyder det godt?
Eller... Tang? Ved du, hvad Tang er?
Astronauterne drak det. Det vil du kunne lide.
Liz!
Liz? Liz!
Vi kan ikke finde ham. Han havde det fint. Alt var godt.
Han var på sit værelse, og jeg ville give ham kakao...
- Vi ringede til politiet. - Hvornår så du ham sidst?
- Han er ikke i huset. - Er I sikre? Har I ledt overalt?
Det er så smukt... Han er måske en lille Mozart.
Men hvad betyder det?
Det betyder "farvel".
Bliv i bilen, Harlee!
- Har I fundet ham? - Nej, men jeg ved, hvor vi kan.
Skal jeg få politiet til at flytte bilen?
Ring til mig! Tag sikkerhedsselen på!
- Du går den vej... - David...
Du milde... skynd dig.
- Bliv, hvor du er, Dennis! - David kommer. Stå stille!
Gå ikke rundt, lille ven. Prøv at stå stille.
Dennis...
Dennis, stå stille. Jeg kommer nu.
Jeg kommer og henter dig. Stå stille, så er du sød.
Hold op, Dennis.
De er her!
Dennis! Hold ud! Jeg kommer!
Hvad laver du her? Du kan ikke følge med mig.
Okay...
- Tag min hånd. Vi tager hjem. - Nej, jeg må rejse tilbage.
Min opgave er fuldført.
Hold op, Dennis. Stå stille.
De er her! De henter mig!
- Det er en helikopter. - Det er ikke en helikopter.
- Okay. Tag min hånd. Vi tager hjem. - Jeg er på vej hjem.
- Jeg hører ikke hjemme her. - Okay...
Sæt kufferten ned og hold godt fast i kanten -
- så venter jeg hos dig, indtil de kommer.
Jeg er ked af det, David.
- Hvorfor? - Fordi jeg skal rejse.
Men jeg vil fortælle dem om baseball -
- og Lucky Charms. Og Flomar...
Ja, du kan fortælle om alt, vi gjorde, og hvor sjovt vi havde det.
Dennis! Se på mig. Fortæl om, hvor sjovt vi havde det.
Du kan fortælle, hvordan du prøvede at passe ind og blive ligesom os.
Mennesker kan være onde, ikke?
Jeg lover at fortælle, at du var god mod mig.
Du er et fint menneske, og vi skulle gerne føle samhørighed.
Jeg tror, at bag alt det her vil du gerne føle samhørighed.
Jeg ville ønske, at vi fik mere tid.
Jeg vil bevise, at ikke alle forældre forsvinder.
Hvorfor forsvinder de af og til?
Jeg ved det ikke. Det er et...
Jeg ved det ikke. Af og til er det deres fejl, andre gange ikke.
Det er et mysterium. Jeg ved det ikke.
Hvorfor... hvorfor...
Hvorfor tror du, de efterlod mig?
Fordi...
Fordi de var dumme! De dummeste i hele universet!
De var så tåbelige, at de ikke indså, hvad de havde!
Hvorfor forstod de ikke, hvor speciel du er, og hvor stort dit hjerte er?
Jeg er ikke klog, men jeg kan se det. Det er indlysende.
Du er den nemmeste i verden at elske... i hvert fald for mig.
Ved du, hvad jeg tror? Jeg tror, at du også elsker mig.
Du er fuld af kærlighed, der venter på at svømme ud.
Dennis, du er min søn. Du er mit hjem for evigt.
Og jeg vil aldrig, aldrig, aldrig, aldrig, aldrig -
- aldrig, aldrig, aldrig forlade dig.
- Du har mig. - Jeg har dig.
Mit marsiske ønske gik i opfyldelse.
Åh, min gud...
Af og til glemmer vi, at børn lige er ankommet til Jorden.
De ligner små rumvæsner, fulde af energi og potentiale.
De er på opdagelsesrejse og prøver bare at lære at være mennesker.
Af en eller anden grund fandt Dennis og jeg hinanden.
Hvorfor ved vi ikke
men jeg kan elske et rumvæsen, og han kan elske en skabning
og det er mærkeligt nok for os begge.
...to, tre! Vent, prøv igen!
Et, to, tre!
Tekster: Thomas Olesen www.sdimediagroup.com